De mordiska kanadagässen

De mordiska kanadagässen var en familj änder som en dag vid ett vanligt Sisjöbesök kom att orsaka en av de mest skräckfyllda, panikfyllda och underhållande minnena av vårat unga livs historia.

De mordiska kanadagässen har terrorstämplats av MPOS-ISB.

Historien
Det var en vanlig sommardag på Sisjön. Efter en tids lugnt badande bestämde sig vännerna för att köra Beach pong med varandra. E och A simmade ut en bit, J simmade ut en lite längre bit, medan L stannade ganska nära land. Detta för att få optimalt avstånd mellan racketen.

Vännerna skrattade och hade kul ett bra tag med sina Beach-rack. Från tomma intet dök dock en familj med kanadagäss upp i en V-formation. Det var tre lite större kanadagäss i täten, förmodligen vuxna, och två längre bak, förmodligen barn. Vännerna lade först ingen vidare vikt vid gässen, utan tänkte att de som de flesta fega fåglar skulle vika av innan de kom nära. Till vännernas förvåning ändrade dock inte gässen sin kurs. När gässen var några meter ifrån vännerna lade E och A uppmärksamhet till gässen genom att titta förundrat på varandra och säga någonting i stil med "fan va nära de är". Vännerna började då förgäves vifta med sina rack och skrika mot gässen för att skrämma bort dem, men ingenting verkade hjälpa. Bara inom loppet av några sekunder hade de kommit så nära att vännerna tvingades ta till flykten.

Inledningsvis skrattade vännerna lite grann, förvirrade över den intensiva och skrämmande flykten som kanadagässen inlett, men snabbt började en panikkänsla också uppstå hos vännerna. I samband med att kanadagässen tvingade vännerna längre ut till sjöss växte oron. Oron gjorde dock bara att skrattet ökade hos vännerna, då tanken av att man skulle kunna bli skräckslagen av kanadagäss skapade skratt i deras hjärnor. Det gick dock oerhört fort. Först skrattade vännerna, sedan blev man orolig över att man behövde fly, sedan en enorm känsla av skratthet då man såg panikkänslan blandad med underhållning i sina vänners ansikten.

Till en början tvingade alltså kanadagässen ut vännerna till sjöss. Alla skrattade hejvilt, tills dess att J - som simmat längre ut inledningsvis - började skäras bort från vännerna genom manövrar från gässen. "Lämna mig inte" kved J till slut med skräck, och vännerna lät J simma ikapp med gässen hack i häl. Skräckslagenheten och roligheten gick då i topp hos vännerna, som trodde att de skulle drunkna av rolighet och panik.

Till slut kom kanadagässen nästan ifatt A. De var bara någon decimeter ifrån A:s huvud, och gjorde antydanden till att hacka sinn näbb i A:s nacke. E ropade då: "SLEJV! BAKOM DIG!". A vände då sig om och stirrade på ledargåsen, som av någon anledning först då verkade reagera på vännernas försök att skrämma bort dem. Inom kort hade gässen avvärjt sina anfallsförsök helt och bytte helt kurs. Utmattade kunde vännerna mödosamt ta sig upp på land och skrattandes pusta ut på en bergshäl, samtidigt som man inledde en bearbetning av sitt livs kanske största trauma.